Adaptarea Bubuloimare
La sfârsitul secolului al IV-lea e.n,
Imperiul Roman se găsea în pragul destrămării.
Totusi, orasul Alexandria, din provincia Egipt,
si-a păstrat mare parte din splendoarea lui.
Se putea lăuda cu una dintre cele Sapte Minuni ale Lumii Antice,
legendarul Far din Alexandria, cât si cu cea mai vastă bibliotecă cunoscută omenirii.
Biblioteca era nu doar un simbol cultural, ci si unul religios,
locul unde păgânii îsi venerau zeitătile ancestrale.
Împământenitele culte păgâne al orasului
erau acum contestate de către religia evreilor,
religie cu o răspândire fulminantă si până recent interzisă: crestinismul.
www.subtitrari-noi.ro www.qseed.co.cc
Câti nerozi credeti că s-au întrebat
de ce stelele nu cad de pe cer?
Dar voi, detinătorii cunostintelor celor eruditi
stiti că stelele nu se miscă nici în sus, nici în jos.
Abia gravitează de la est la vest,
urmând perfecta traiectorie vreodată imaginabilă:
cercul.
Traducerea si adaptarea: Replicant/Kprice Subtitrări-Noi Team
Deoarece cercul stăpâneste cerurile,
stelele nu au căzut si nu vor cădea vreodată.
Dar...
Care e situatia aici, pe Pământ?
Aici obiectele cad,
dar miscările lor nu sunt circulare, ci liniare.
Priviti din nou. Priviti...
Nu, las-o.
Ce minunătie misterioasă
credeti că zace ascunsă în adâncurile Pământului,
făcând ca absolut fiecare persoană si animal,
obiect sau sclav să rămână lipit Pământului?
Ce poate fi?
- Apăsarea lor, domnisoară. - Nu.
Synesius?
Ne împovărează...
Amândoi vă referiti la acelasi lucru,
dar nu vorbiti despre cauza primordială.
Vreunul dintre voi a reflectat vreodată la gândul
că tălpile voastre,
că tălpile voastre stau pe însusi centrul Cosmosului,
Cosmos ce tine legate toate lucrurile laolaltă,
atrăgându-le înspre un tot unitar?
Dacă nu ar exista centru, atunci universul ar fi:
amorf, infinit, fără formă, haotic.
N-ar fi nicio diferentă dacă ne-am regăsi aici, acolo sau oriunde.
Si tuturor ne-ar fi fost mai bine dacă nu ne-am fi născut.
Biblioteca din Alexandria, 391 i.e.n.
Dumnezeul nostru, Tatăl nostru, Stăpânul Universului,
Originea tuturor lucrurilor,
eterna Fortă a Cosmosului,
unde toate îsi au un început
si unde toate îsi au un sfârsit.
Atotputernici Sarapis, Isis, Horus, Anubis
si toti zeii cei sfinti si binecuvântati sub protectia ta
atât în ceruri, cât si pe Pământ.
...lucruri extraordinare ce vreau să ti le arăt.
- Te rog, domnită... - Oreste...
Dacă îmi permiti să-ti vorbesc, doar pentru un moment.
Te rog. Stiu că si tu simti ceva, de asemeni.
- Oreste... - Te-am remarcat cum...
Transmite-i stăpânului că plecăm.
Îti vine să crezi? Mă curta.
De parcă eram una din cuceririle lui.
Acest Oreste e la fel de lipsit de minte ca si tatăl său.
Chiar dacă i-am sugerat să-si dedice inima unei alte muze,
una mult mai frumoasă decât mine.
- Cui? - Muzicii.
Muzicii?
Lui nu i s-a părut amuzant.
Dar cum se poate ca 227 să devină 16?
Priveste, e 14.
Se comportă ca si oamenii.
Se hrănesc, beau si se împerechează.
Dacă zeii mei se hrănesc, beau si se împerechează,
bravo lor!
Ascultati la mine si luati aminte!
Voi, cei ce vă consolati cu imaginea unor păgâni:
bărbati, femei, păsări, reptile...
Sarapis. Uite, Sarapis!
Cine poate avea încredere într-un zeu cu un ghiveci de flori pe post de coroană?
Vai, crestini nesuferiti!
Cât de aroganti ati devenit, acum că imperiul v-a acordat sansa să existati?
Strămosii strămosilor mei vă vedeau
măcelăriti în arene si aruncati hrană leilor.
Ajunge, ajunge! Priveste!
Priveste...
Sub ochii vostri, voi trece prin acest foc.
Dacă Dumnezeul meu...
Dacă Dumnezeul meu e Dumnezeul cel adevărat,
nu voi îndura suferintă. Dacă zeii vostri există,
mă vor frige ca pe porc.
Esti nebun!
Acum să vedem dacă si tu poti trece prin foc.
- Vino. - Ce vrei să faci?
Ce faceti?
Nu, opriti-vă. Nu puteti face asta!
- Lăsati omul în pace. - Fă liniste, cersetorule!
Sau te arunc în flăcări si pe tine.
Cui îi apartine?
De câte ori trebuie să mă repet?
Astăzi,
crestinii au aruncat un om în flăcări.
Chiar în mijlocul pietei publice, a Agorei.
Nu voi permite acest obiect în casa mea.
Nu în casa lui Theon!
Dă-mi-l...
Dă-mi-l!
Stăpâne, cer îndurare pentru sclava ta.
- Davus! - Ridică-te!
- Tu nu ai de-a face cu asta. - Si eu sunt un crestin.
Ce-ai spus?
Si eu sunt crestin. Pedepseste-mă pentru amândoi.
Se pare că ne silesc să răspândim milostenia.
- Adu-mi un bici. - Tată...
Trebuie să le linistesti înainte ca...
Tată, te implor... te implor!
Învăluit în mijlocul unui fulger orbitor.
Erau niste flăcări, idiotule.
Si atunci de ce nu a ars ca si păgânul? Spune-mi.
Pleacă!
Vino aici.
Îngenunchează.
Spune-mi, e adevărat că esti crestin?
- Nu stiu ce să zic, stăpână. - De ce nu?
Dacă as spune da, ar fi o minciună.
Dacă as spune nu, ar însemna să-mi fi mintit stăpânul.
Nu stiu ce e mai rău.
N-ar trebui să zici nimic.
Gata...
Vă multumesc.
Vreau să stii că stăpânul are remuscări pentru gestul lui.
Ce e aia?
Ceva ce-am mesterit, stăpână.
Pare să fie un...
Ce e?
Sistemul lui Ptolemeu.
Chiar e.
Tu l-ai construit?
Pământul
este miezul Cosmosului.
Iar în jurul lui gravitează
Soarele
si cei cinci rătăcitori: Mercur, Venus, Marte, Jupiter si Saturn.
Cu câtă obstinentă se abat de la regula cercului.
În pofida acestui fapt, Ptolemeu ne demonstrează că se supun.
Chiar dacă îi vedem miscându-se
într-o buclă continuă,
e doar efectul de conjunctie a două cercuri.
Unul ce
se roteste în jurul Pământului.
Si un cerc mai mic
propriu fiecărui rătăcitor.
- Priveste, epicicluri. - Nu cerurile cad,
e doar privirea ochilor ce ne amăgeste.
Foarte bine expus, Favus!
Prezentarea ta îmi demonstrează faptul că ai fost mult mai atent
decât unul sau altul... prezenti aici.
Zeii ar fi trebuit să mă consulte înainte să creeze orisice.
De ce afirmi asta, Orestes?
Totul îmi pare o aiureală.
Pentru ce conjunctia a două cercuri?
Nu ar fi mai mult ca perfect dacă cei cinci rătăcitori
nu ar rătăci
si un singur cerc să dea o explicatie logică întregului?
Oreste, cu ce drept judeci tu lucrarea lui Dumnezeu?
Care-i problema voastră, a crestinilor?
Nu mai poate omul să deschidă gura în orasul ăsta?
Când critici Facerea, îl critici pe Dumnezeu nostru.
- Ne ofensezi. - Atunci mutati-vă în desert.
Nimic nu vă va ofensa acolo, în pustiu.
Nu stii ce vorbesti! Nici unul dintre voi nu stie.
Synesius, care e prima teoremă a postulatului lui Euclid?
- De ce întrebarea? - Răspunde-mi!
Dacă...
Dacă două lucruri sunt egale cu un al treilea,
atunci toate trei sunt egale între ele.
Bine.
Acum nu sunteti amândoi asemănători mie?
- Ba da. - Dar tu, Oreste?
Da.
Si ce voi zice e valabil pentru toti cei prezenti aici.
Mai multe lucruri ne întregesc legătura, decât ne divid.
Si orice s-ar întâmpla pe străzi, noi rămânem frati!
Suntem frati.
Vreau să retineti că scandalul e pentru sclavi si restul gloatelor.
Să-l onorăm cu o rundă generoasă de aplauze pe Davus, pentru efortul său.
Ne va judeca pe toti, vii sau morti!
Atunci va să fie prea târziu,
pentru că atunci doar cei ce au crezut în Iisus vor fi salvati.
Ce mai asteptati?
Împărătia lui Dumnezeu se apropie.
- Întelegeti ceva din ce vă spun? - Da.
Dar întelegi pe deplin, asa cum bărbatii o fac?
Sau vă comportati asemeni unei turme de oi?
Tu la ce te uiti?
Da, tu. La ce te uiti?
Tu esti Ammonius?
Omul ce a înfăptuit miracolul?
Vrei să vezi un miracol?
Tu esti?
Da, sunt.
Vino cu mine.
Iisus a cutreierat întreaga Galilee,
ducând cu el învătăturile în sinagogi.
Predicând Vestea Bună a Împărătiei lui Dumnezeu,
vindecând toate bolile oamenilor.
Întreaga Sirie vorbea despre el, în toate orasele,
iar oamenii din întreaga lume veneau să-l vadă.
El e Theophilus.
Episcopul.
...pentru că a lor e Împărătia Cerurilor.
Ferice de cei ce plâng,
căci ei vor fi mângâiati.
Ferice de cei blânzi,
căci ei vor mosteni Pământul.
Fericiti cei ce flămânzesc si însetează de dreptate,
că aceia se vor sătura.
Vorbele lui Dumnezeu.
Fericiti cei milostivi,
că aceia se vor milui.
Fericiti cei curati cu inima,
că aceia Îl vor vedea pe Dumnezeu.
Domnul fie cu voi.
Domnul fie si cu tine.
Cum ai reusit să scapi teafăr de foc?
- Domnul fie cu tine. - Domnul fie cu tine...
Ce crezi că am făcut? M-am rugat!
Cred că tu nu stii nici măcar cum se face, nu-i asa?
Ce ai în sac?
- Ai alimente cu tine? - Sunt pentru stăpânul meu!
Ce se-ntâmplă cu tine?
Trebuie să le plătesc din banii mei.
La ce-ti folosesc tie banii?
Uite la chipurile lor.
Tine!
Vreau să încerci de unul singur,
după care te voi învăta să te rogi.
Haide!
- Domnul fie cu tine. - Fii binecuvântat!
Vezi?
Acesta e un miracol.
Haide, continuă.
Domnul fie cu tine.
Vă rog!
Multumim!
Fii binecuvântat, parabolan!
Fii binecuvântat!
Sclavule!
Care e numele tău?
Davus.
Davus, sclavul!
Cu adevărat arăti ca un veritabil parabolan.
Un veritabil soldat al lui Cristos.
Ce vorbesc ăstia?
Porunceste-le să danseze!
Bărbatii sunt ametiti cu vinuri!
Toată lumea la bord!
Ce mizeră epavă!
Salvati-vă slujitorii!
Finalul actului doi!
Calde multumiri publicului. Vă multumim.
Scuzati întreruperea cât timp rearanjam decorul
si ne schimbăm costumele.
Scuzati-mă!
Scuzati-mi îndrăzneala!
Sunt Oreste, fiul lui Oreste.
Mă aflu aici...
Sunt aici să-mi declar iubirea pentru Hypatia, filosoafa.
O cunoasteti cu totii, fără îndoială.
E ceva vreme de când îi urmez sfaturile
si mi-am dedicat viata muzicii.
Sperând să-mi găsesc alinarea în armonia sunetelor.
Dar pentru mine
o asemenea armonie rezidă doar în sufletul domnitei mele.
Asadar,
umila mea prezenta aici
este pentru a-mi oferi melodia.
În speranta că...
Încetează cu vorba...
Acel tânăr va ajunge departe, îti spun.
Eram cu sigurantă căzut deja la picioarele lui.
Nu ar fi mai indicat să fie satisfăcut?
De mine?
Cum?
Acordându-i mâna fiicei tale. Sau nu doresti să-ti măriti fiica?
Hypatia mea, supusă unui bărbat? Fără libertatea de a preda?
Sau măcar să-si spună pasul?
Cea mai strălucitoare filosoafa cunoscută mie să fie nevoită să-si lepede crezul?
Nu, ar însemna moartea pentru ea.
E adevărat. Munca lui e admirabilă.
E chibzuit si cinstit.
Dar Theon
nu ignoră starea ei regretabilă.
E femeie, la asta mă refer.
Tatăl nostru care esti în ceruri, dacă binevoiesti...
Nu permite altuia s-o aibă.
Te rog, nu permite altuia s-o aibă.
Nu lăsa pe nimeni altul s-o aibă. Nu lăsa pe nimeni altul să o aibă...
Amin.
Bună ziua, doamnă.
Ieri ati fost martori cum unul dintre colegii vostri s-a prezentat cu un aulos.
Am acceptat cadoul,
dar azi doresc să-i întorc gestul, cu un cadou din partea mea.
Acesta este pentru tine.
Este sângele menstruatiei mele.
Oreste...
Spui că ai găsit armonia în mine.
Îti sugerez să cauti în altă parte, pentru că e prea putină armonie
sau frumusete în aia.
Nu esti de acord?
Ieri discutăm despre conul lui Apoloniu.
Am discutat despre cerc, despre elipsă si parabolă.
- Azi vom discuta despre hiperbolă. - Doamnă!
Îmi cer scuze, doamnă.
Olimpius vă doreste prezenta de urgentă în templul sarapian.
Si voi, deasemeni!
Multumesc, Doamne. Multumesc, Doamne...
Multumesc...
Trebuie să-i tolerăm, să le permitem să ne întineze credinta,
să îndurăm obiceiurile si credinta acestui neam, până nu demult proscris?
- Ce se petrece? - E un sacrilegiu!
Crestinii s-au reunit în Agora. Iau în derâdere zeii.
Trebuie să punem capăt acestor insulte!
Poate nu au frică de El,
dar vor tremura de frica săbiilor noastre.
Asteptati!
Si ce aveti de gând să faceti?
Vreti să-i atacati?
Vă veti mânji mâinile cu sânge pentru o insultă?
Adresată zeilor! O insultă adresată zeilor!
Dacă ti se pare insultător, atunci denuntă actiunile lor prefectului.
- Unii ar crede că-i protejezi! - Încerc să ne protejez discipolii.
Tu îi inciti să devină niste criminali nemilosi.
Theon, ca director, ai ultimul cuvânt.
Insulta cere... satisfactie.
Evreii dintre noi pot face ce doresc, nu e bătălia voastră.
Dar voi, crestinilor, ati face bine să vă alăturati celor din religia voastră.
Nu-mi vei expulza discipolii din această casă.
- Gloria eternă lui Sarapis! - Si tuturor zeilor!
Astepti ordinele mele!
Nimeni nu trebuie să bănuiască nimic până când nu-i înconjurăm.
Ciomegele sunt pentru sclavi. Sclavi, adunarea!
Sclavii au fost adunati!
Davus, întoarce-te. Nu. Treci înapoi.
Să prindem crestinii!
Glorie eternă lui Serapis!
Acum, să o ascultăm vorbind.
- Auziti vreo doleantă? - Nu!
Si ăsta si-a înghitit vorbele!
Gurile lor nu vorbesc,
ochii lor nu văd,
nasurile lor nu simt mirosul.
Si totusi, păgânii vin aici si li se închină.
Ce nebunie e asta?
Glorie lui Serapis!
Pentru numele zeilor!
Medorus!
Ai grijă de stăpânul tău! Protejează-l!
Dumnezeu este unic!
Moarte păgânilor!
Tu! La ce te uit? La luptă!
Treci si luptă!
Esti surd? Am spus la luptă!
Sunt crestin!
- Cine e Cristos? - Cristos e unic!
Moarte păgânilor!
Dumnezeu este unic!
Nu! Nu!
Spre porti! Trebuie să apărăm portile!
Ce se întâmplă?
Oamenii nostri sunt striviti de crestini!
- Tată! - Hypatia...
E-n regulă, usor...
Ce s-a întâmplat?
Sclavul său i-a făcut-o.
Davus, adu-mi niste fase si apă. Repede!
Tată...
Synesius, trebuie să plecăm de aici!
Tine-l nemiscat!
Vin parabolanii!
Dumnezeu e cu noi!
Aleluia! Aleluia!
- Ferecati portile! - Oamenii nostri sunt încă afară!
Fie ca zeii să-i apere!
Ferecati portile, am poruncit!
Nu-l ucideti. Îl vom tine ostatic, ca si pe restul lor. M-ati înteles?
Orice crestin capturat va fi tinut ostatic.
Duceti rănitii nostri în templu, iar crestinii să fie dusi în beciuri.
Orisicare cu vederea ageră si trăgătorii priceputi să urce pe ziduri.
Olimpius! Acesta e un crestin!
Da. Si ei trei, deasemenea.
Dacă sunt crestini vor merge în beciuri.
Olimpius, dacă ai de gând să-mi încarcerezi fratii,
esti nevoit să mă încarcerezi si pe mine alături de ei.
Dacă e necesar, o voi face.
Dacă cineva,
orisicine,
îndrăzneste să-mi atingă până si cu un deget fratii,
jur că am să trec prin el.
Priviti!
Priviti aici!
Oreste,
multumesc.
De când au apărut atâtia crestini?
Suntem obligati să negociem.
La ce ne putem astepta din partea unui împărat crestin,
dacă nu la o executie?
Eu sper să fim în viată când va sosi verdictul lui.
Aici e bine.
Nimeni să nu abandoneze grupul, vă rog.
Au de gând să se roage întreaga noapte?
Davus!
Rămâi aici.
E mai în sigurantă aici.
Să rămâi aici e mai bine.
Synesius! Ce faci?
Doamna mea, mama si sora mea,
fie ca Dumnezeu să te binecuvânteze si să te apere.
Înapoi!
E suficientă hrană pentru toată lumea!
Sclavii să treacă în spate!
Trei nu vrea să iasă. E un dezastru.
Tată, lasă, te rog, zarurile.
Ti-a revenit văzul azi?
- Nu. - Nu?
Dă-mi voie să văd.
Promite-mi, fata mea,
că atunci când voi pieri, vei da uitării acest bătrân fără minte.
Promit.
Aminteste-ti de mine de cum eram de demult.
De vremurile când încă puteam cugeta...
Eu
am muncit alături de tine.
Si ti-am dat ascultare.
Cum am putut să mă însel asa amarnic?
Să te văd aici, închisă din cauza mea...
Tată, te rog!
Vreau să te stiu liberă.
Sunt liberă.
Hei, crestinilor!
Crestinilor!
Ce face pentru voi tâmplarul ăla ce-l numiti voi Dumnezeu?
Suferă pentru voi, jigodiilor!
Spune-mi!
Unde ne sunt zeii acum?
Unde sunt?
- Am putea să ne găsim altii. - Altii?
Pe care? Pe cel a crestinilor oare?
Câtă îndrăzneală!
Ce credeti, doamnă? Am fost îndrăznet?
Stinge focul!
Cu sigurantă esti îndrăznet.
Foarte îndrăznet.
- Am reflectat la cele spuse de tine. - Eu?
Din ziua din care ai criticat căile divinitătii si-mi spuneai că...
- Că sunt o aiureală. - Da, dar totusi,
în realitate
îl criticam pe Ptolemeu.
Pentru faptul că a complicat lucrurile cu epiciclurile sale.
Da, nu stiu ce să zic. Poate mintea mi-e simplistă în gândire.
Nu.
Cerurile
trebuiesc să fie simple.
Atunci, am avut dreptate? Sau...?
Dar dacă
ar exista explicatii mai simple pentru cei cinci rătăcitori?
Este!
Dar e atât de absurdă si de străveche
încât nimeni nu o mai ia în considerare.
- De ce teorie este vorba? - Vorbesti despre Aristarchus?
Aristarchus a sustinut
că Pământul se miscă.
Comportamentul inexplicabil al rătăcitorilor
nu era nimic mai mult decât o iluzie optică.
Cauzată de miscarea noastră
în combinatie cu miscarea restului corpurilor în jurul Soarelui.
- Modelul heliocentric. - Exact.
Soarele s-ar afla în centru,
comportându-se corespunzător titulaturii de rege al stelelor.
- Asta face ca Terra să fie un rătăcitor. - Lucrările lui s-au pierdut
în incendiul ce a distrus vechea bibliotecă.
Din cauza asta trebuie să protejăm cu mare grijă acest locas.
Biblioteca noastră e tot ce a rămas din cunostintele omenirii.
Dar de fiecare când lasi un obiect să cadă...
Cine vorbeste?
Îmi cer iertare, stăpâna.
Eu doar ascultăm.
Vorbeste limpede, Davus.
Dacă Pământul se învârte,
de fiecare dată când scapi un obiect
ar trebui să cadă departe în urma noastră.
Iar vântul ar trebui să ne sufle mereu doar în fete.
Si păsările s-ar dezorienta în zbor.
V-am spus! Ipoteza lui Aristarchus nu are nici o logică, cât de mică.
Simt ca afirmatiile tale pot fi infirmate.
Dar momentan, nu stiu cum.
Faceti loc prefectului!
Faceti loc!
Faceti loc prefectului!
Ascultati cu totii!
Pregătiti-vă să ascultati si să urmati verdictul împăratului nostru!
''Eu, Flavius Theodosius Augustus,
împărat si conducător suprem al provinciilor orientale,
fiind informat de evenimentele petrecute recent în orasul Alexandria,
prin prezenta am hotărât si ordon
ca toti insurgentii să fie declarati liberi...
În schimbul generozitătii mele
insurgentii vor părăsi templul serapian si biblioteca de urgentă.
Permitându-le crestinilor accesul să beneficieze de premizele clădirilor
cum vor considera de cuviintă."
La ce putem să ne asteptăm? Vor distruge totul!
Păgânii vor părăsi clădirea prin zona grajdurilor!
Cărtile!
De acolo, veti fi escortati spre casele voastre.
Supuneti-vă ordinelor imediat!
Miscati o parte din regiment în flanc.
Retragem restul regimentului mai târziu.
Da, domnule.
Prefectule!
Nu vor reusi să-i stăvilim pentru multă vreme.
Pentru cruce! Rămâneti împreună!
Vom lăsa în urma lucrările nesemnificative!
- Si care sunt acelea? - Apucă doar cele importante!
Soldatii se retrag!
Sclavule!
- Mi-ati văzut stăpâna? - Vino si ajută-ne!
- Nu putem căra atât de multe! - Avem nevoie de ajutor suplimentar.
Te rog, scoate-mi tatăl de aici. Scoate-l de aici, acum!
Sclavule!
Repede, să mergem!
Veniti, repede!
Hypatia, studentii sunt încă în atrium.
Si-au pierdut mintile?
Dacă asta îsi doresc, lasă-i să ardă de vii.
Veniti!
Repede!
Doamnă!
Pe unde ai umblat? Apucă sacul ăla!
- Trebuie să mergem. - Ridică sacul!
Niciodată sclavii nu sunt împrejur când e nevoie de ei.
- Încercăm... - Miscă-te! Mai repede!
ldiotule!
Fugiti!
Nu mai e timp!
Doamnă!
Trebuie să plecăm. Ajunge. Lasă-le!
Dumnezeu este unic!
Fugiti!
Davus!
Unde mergi?
- Trebuie să plecăm! - Davus, unde mergi?
Dacă vrea să moară pentru zeii nostri, permite-i.
Davus, te rog. Nu o face!
- Să mergem! - Davus!
- Davus, nu! - Repede!
Pentru cruce!
Aleluia, aleluia!
Sclavule!
Davus!
Davus, sclavul...
Ajută-mă cu asta!
Ajută-mă!
Aleluia, aleluia!
Gunoi păgân!